Једном давно, била једна Принцеза.
"Али је била зачарана страшном магијом...
"коју је могао да прекине само пољубац прве љубави.
"Била је закључана у дворцу...
"који је чувао страшни пламени змај.
"Многи храбри витезови покушали су да је спасу из тог страшног затвора,
"али ни један није успео.
"Чекала је у змајевом заточеништву...
"и у најдаљој соби највише куле...
своју прву љубав и први пољубац."
Као, то ће да се деси.
- Која гомила...
- Хајде! - Хајде!
- "Хајде. Хајде. Хајде."
- Мислиш да је тамо унутра? - Добро. Средимо га!
Ехеј. Чекај. Знаш ли шта та ствар може да ти учини?
Да, направиће хлеб од твог коштаног брашна.
Да, па, уствари, то би тако урадио џин.
Што се тиче огaра... они су много гори.
Сашију одело од твоје свеже одране коже.
- Не! - Обрију ти јетру.
Исцеде пихтије из твојих очију!
- У ствари, то је сасвим добро на тосту. - "Назад! Назад, звери!"
Назад! Упозоравам те!
- Добро.
Ово је део кад ви збришете.
И не враћајте се!
" Траже се: Ликови из бајки."
Добро. Ово је попуњено.
- "Вози га!"
- Мрдај даље. Хајде! Дижи се! - Следећи!
Дај ми то! С твојим летењем је готово.
То је 20 сребрњака за вештицу. Следећи!
- Дижи се! Хајде! - Двадесет комада.
- "Седи ту!"
- Миран!
Овај кавез је премали.
Молим те немој да ме пријавиш. Нећу више да будем тврдоглав.
Могу да се променим. Молим те! Дај ми још једну прилику!
- Ма умукни. - О! - "Следећи!"
- Шта ти имаш? - Овог малог дрвеног лутка.
Ја нисам лутак. Ја сам прави дечак.
Пет шилинга, за опседнуту играчку.
- Носи га. - Тата, молим те! Не дај им да ово раде!
- Помози ми! - Следећи. Шта ти имаш?
- Па, имам магарца који говори.
Ја. Па, то ти вреди 10 шилинга, ако докажеш.
Хајде мали.
Па?
Ма, он је само... ...само је мало нервозан --
Уствари непрекидно брбља. Говори, ти бандоглава глупердо--
-То је то. Довољно сам чуо. Стража! - "Не, не, он говори!"
Ма говори. Уме он. Волим да причам.
Ја сам најбрбљивији створ икада виђен.
- Мичи ми је с очију. - "Не, не!"
Кунем се! О! Он уме да говори!
Хеј! Ја летим!
- Уме да лети! - Уме да лети!
- Уме да говори! - Ха, ха! Тако је, мамлазе!
Сад сам летеће-говорећи магарац.
Можда сте видели кућну муву, можда чак и супер муву,
али кладим се да никад нисте видели летећег магарца.
Ха, ха!
Уф-оф.
Држ' га!
За њим! Побеже нам!
Држ' га! Овуда! Скрени!
Ти, тамо. Огре!
Да?
Према наредби лорда Фарквада, овлаштен сам да вас обојицу ухапсим...
и спроведем у одређену установу за пресељавање.
Ма није ваљда? Ти и која војска?
Могу ли ја нешто да ти кажем?
Слушај, оно малопре је било супер. Невероватно!
Је л' ти то причаш -- мени? Аууу!
Да, теби причам. Само да кажем да си малопре био невиђен. Ти стражари!
Мислили да су све и свја. Онда се појавиш ти и трас!
Све се саплићу ко ће пре да збрише.
Уживао сам у том призору.
- О, то је супер. Стварно. - Човече, лепо је бити слободан.
А што не славиш ту слободу са својим друговима? А?
Па немам пријатеље.
А и нећу тамо сам.
Чекај мало! Имам одличну идеју! Остаћу са тобом.
Ти си опака, зелена, борбена машина.
Кад нас види свако ће да напуни гаће.
Ау, човече! То је баш било страшно.
Не замери што кажем, ако то не одради твој дах сигурно хоће,
Дефинитивно ти треба Тик-так или нешто, дах ти заудара!
Умало да ми спалиш длаке у носу,
Баш као једном...
кад сам јео покварене бобице. Цео дан су из мог дупета излазили јаки гасови.
Што ме пратиш?
Рећи ћу ти што.
*Зато што сам потпуно сам*
*нема никог поред мене*
*Моји проблеми су сви нестали*
*нема никог да ме понижава*
*Али мораш да имаш пријатеља...*
Прекини певање!
Није ни чудо што немаш пријатеље.
О. Само би прави пријатељ био тако искрен.
Слушај, магаренце. Погледај ме. Шта сам ја?
Е...
- Стварно висок? - Не! Ја сам Огар.
Знаш. "Зграбите бакље и виле."
Зар ти то не смета?
Јок.
- Стварно? - Стварно, стварно.
- О. - Човече, свиђаш ми се. Како се зовеш?
Е, Шрек.
Шрек? Знаш ли шта ми се свиђа код тебе, Шрек?
Имаш став: заболе ме шта ко каже.
То ми се свиђа, то поштујем, Шрек. Ти си прави.
Оооо! Види ово. Ко би живео на оваквом месту?
То би била моја кућа.
О! Ма како је дивна! Просто феноменална.
Сјајан си декоратер. Невероватно шта си направио са скромним буџетом.
Свиђа ми се та стена. Стена је фина.
Претпостављам да немаш много гостију, а?
Волим своју приватност.
Знаш шта, и ја исто. Још једна заједничка ствар.
Мрзим кад ми се неко привали.
Покушаш да им наговестиш, али неће да се макну. Па те нелагодне тишине.
- Могу да останем с тобом? - А, шта?
Могу ли да останем с тобом, молим те?
- Наравно! - Стварно?
- Не. - Молим те! Нећу назад!
Не знаш како је то кад те сматрају наказом. Па ти можда и знаш.
Али, зато морамо да се држимо заједно. Пусти ме да останем!
- Молим те! Молим те! - Добро! Добро!
- Али само једну ноћ. - О! Хвала ти!
- Шта то рад... Не! Не! - Ово ће бити забавно!
Можемо до касно да седимо, размењујемо мушке приче,
А ујутро ја правим вафле.
- О! - Где, е, ја спавам?
Напољу!
О, нека, то је ваљда кул.
Мислим, ја не знам тебе, а ти не знаш мене,
па претпостављам да је напољу најбоље.
Одох ја.
Лаку ноћ.
Ја волим да будем напољу. Магарац сам, рођен сам напољу.
Лепо ћу да седим сам напољу
Сам, самцит напољу.
*Потпуно сам сам, нема никог поред мене*
Рекао сам ти да останеш напољу.
- Напољу сам.
Па, људи, далеко је то од фарме, али немамо избора.
Није кућа, али ће да врши посао.
Какав диван кревет.
- Мој си. - Нашао сам сир.
- Оу! - Бљак! Одвратно.
- Јеси ли ти то, Гордере? - Откуд знаш?
Доста! Шта радите ви у мојој кући?
Хеј!
- О, не, не, не.
- Мичи рикнуту рибу са стола. - А где да је ставимо? Кревет је заузет.
А?
Шта је?
Живим у мочвари. Истакао сам табле. Ја сам страшни Огар!
Шта треба да учиним за мало приватности?
- "Ааа!" - О, не.
О, не.
- Не! Не!
- Шта?
- Прекини. - Не гурај се.
Шта радите ви у мојој мочвари?
Мочвари! Мочвари! Мочвари!
- О, боже!
Аууу!
У реду, губите се одавде. Сви ви, мрдај!
Хајде! Идемо! Хопла! Хопла! Хеј!
- Брзо. Хајде! - Не, не!
Не, не. Не тамо. Не тамо.
- О!
Не гледај мене. Нисам их ја позвао.
О боже, нико није нас позвао.
- Шта? - Натерали су нас да дођемо овамо.
- Ко? - Лорд Фарквад.
Он је дунуо "унд" ватру сунуо "унд" потписао налог за исељење
У реду.
Ко зна где је тај тип Фарквад?
- О, ја знам. Знам где је он.
Зна ли још неко где да га нађем?
- Макар ко? - Ја! Ја!
- Било ко? - О! О, узми ме!
О, ја знам! Ја знам! Ја, ја!
Добро, у реду.
Пажња, свим ликовима из бајки.
Немојте да се распиштољите, нисте добродошли.
У ствари, идем одмах код тог типа Фарквада...
Да вас све склоним са своје земље тамо одакле сте дошли!
О! Ти!
Ти идеш са мном.
То сам хтео да чујем, човече.
Шрек и Магаре, два робусна другара, у вртоглавој велеградској авантури.
Одушевљен сам!
- *Поново на путу* певај са мном Шрек. - Хеј. О, о!
*једва чекам да кренем опет на пут*
Шта сам ја рекао за певање?
- Смем да звиждим? - Не.
- А да мрмљам? - Добро, мрмљај.
То је довољно. Спреман је да проговори.
Трчи, трчи, трчи, што брже можеш.
Не можеш ме стићи, ја сам Ђумбирко!
- Ти си чудовиште. - Нисам ја ту чудовиште. Већ ти.
Ти, и остали шљам из бајки, трујете мој савршени свет.
Сад ми реци! Где су остали?
- Изеш ме!
Покушао сам фер према вама створовима.
А сад ми је стрпљење дошло до краја Говори, иначе...
Не, не, не дугмиће. Не моје дугмиће од гуми-бомбона.
У реду онда. Ко их крије?
Добро, рећи ћу ти. Познајеш ли Уштипка?
- Уштипка? - Уштипка.
Да, знам Уштипка који је из комшилука.
Па, она је удата за Уштипка.
- Уштипка? - Уштипка!
- Она је удата за Уштипка.
Господару! Нашли смо.
Па шта чекате? Доведите га.
- О!
- Чаробно огледало -- - Ништа му не говори!
Не!
- 'Вече.
Огледало, огледало на зиду.
Зар ово није најбоље краљевство на земљином виду?
Па, технички гледано, ти ниси краљ.
Е, Телонијусе.
- Шта оно рече? - Мислио сам, још ниси Краљ.
Али, можеш да постанеш. Само да се ожениш принцезом.
- Настави.
само се Ви завалите и опустите,
Јер је дошло време да упознате данашње удаваче.
И ево их!
Удавача бр. 1 је ментално злостављана, затвореница из веома далеког краљевства
Она воли, суши и џакузи.
хобији су јој кување и чишћење за своје две зле сестре.
Молим, поздравите Пепељугу.
Удавача бр. 2 је девојка с капуљачом из земље снова.
Мада живи са седам мушкараца, није лака женска.
Само јој пољубите, мртве и смрзнуте усне и она је жива ватра.
Хајде. Поздравите Снежану!
И коначно, али не и најмање,
Удавача број 3 је ватрена црвенокоса...
из дворца који чува змај окруженог врелом лавом!
Али, не дајте да вас то охлади.
Она је опасница која воли пињаколаду и да је изненади киша.
Ваша, ако је спасите, принцеза Фиона!
Дакле хоће ли то бити удавача бр. 1,
удавача бр.2 или удавача бр.3?
- Два! Два! - Три! Три!
- Два! Два! - Три!
Три? Један? Три?
Три! Одаберите број три, господару!
Ок, ок, е, број три!
Лорде Фарквад, одабрали сте принцезу Фиону.
- Принцеза Фиона.
- Савршена је.
Све што морам је да нађем неког...
Али морам да нагласим ситницу која се дешава ноћу.
- Прихватам. - Да, али након заласка...
Тишина! Принцеза Фиона ће бити моја краљица.
И Дулок ће коначно имати савршеног краља!
Капетане, окупите своје најбоље људе.
Имаћемо турнир.
Па то је то. То је то Тачно тамо. То је Дулок.
Рекао сам ти да ћу да га нађем.
Дакле, то мора да је дворац Лорда Фарквада.
А-ха. То је то.
Мислиш ли да њиме нешто надокнађује?
Хеј, чекај. Чекај, Шрек.
Пожури драга, каснимо. Каснимо. Пожури.
- Хеј, ти!
Чекај мало. Нећу да те поједем.
- Само сам... Само...
Тихо је.
Сувише тихо.
- Где су сви? - Хеј, види ово!
*Добро дошли у Дулок савршени град*
*Има неких правила - слушајте их сад*
*Не таласај, стој у реду, све ће ићи к'о по меду *
*Дулок није за мангупе*
*По трави се отпаци купе, гланцај ципеле бриши...лице *
*Дулок је, Дулок је*
*Дулок је савршен*
Ау! Хајдемо још једном!
Не. Не. Не, не, не! Не.
Храбри витезови."
- "Ви сте најбољи и најпаметнији у земљи."
Данас ће се један од вас доказати...
У реду. На добром си путу да добијеш по задњици.
- Извини.
Тај победник ће имати част... не, не... привилегију...
Да оде и спасе љупку принцезу Фиону...
из ватреног затвора код змаја.
Ако било због чега, победник не успе,
други ће заузети његово место...
и тако даље...
Неки од вас ће и погинути, али то је жртва који сам спреман да поднесем.
Нека турнир почне!
- О!
- Шта је то?
- Грозно је! - Е, то баш није лепо.
- То је само магаре. - А?
Стварно. Витезови, нови план!
Ко убије Огра биће победник! На њега!
- На њега! - Хеј! Ма хајде! чекајте мало.
Навали! Среди га!
Зар не бисмо то могли да решимо уз криглу пива?
Убиј звер!
Не? У реду онда.
Навалите!
- Дођавола!
- Хеј, Шрек, додај мени! Додај мени!
А!
- Дааа!
Столица! Удри га столицом!
О, даа! А! А!
Хвала! Много вам хвала!
Ту сам до четвртка. Пробајте телетину! Ха, ха!
Да издам наредбу, господине?
Не, имам бољу идеју.
Народе Дулока, ево нашег победника!
- Шта? - Честитам, огре.
Ти си освојио част да приступиш великом и племенитом задатку.
Задатку? Ја сам већ на задатку, враћања своје мочваре.
- Твоје мочваре? - Да, моје мочваре!
Где си ми искиповао ликове из бајки!
- Стварно.
У реду, огре, договоримо се овако.
Ти обави овај задатак за мене, а ја ти вратити мочвару.
Онакву каква је била?
Све до последње слузаве жабине каке.
- А досељеници? - Као да их никад није било.
Какав задатак?
Чекај да нешто разјаснимо. Идеш да се бијеш са змајем...
и спасиш принцезу само да би ти Фарквад вратио мочвару...
Коју немаш зато што ти је он напунио наказама.
- Је л' то отприлике тачно? - Можда има разлога што магарци не говоре.
Не копчам. Зашто једноставно не потегнеш твоје огарске фазоне на њега?
Удави га, стави га под опсаду,
Измељи му кости да направиш хлеб, све те огарске форе.
Е, знаш шта.
Можда сам могао да обезглавим цело село...
и набијем им главе на кочеве,
Узмем нож, расечем им слезину и попијем им течности.
Добро ти звучи?
Па, не, стварно, не.
За твоју информацију, има много тога о огровима што људи не знају.
- Пример? - Пример?
- У реду, огрови су као лукац. - Смрде?
- Да... Не! - Од њих ти се плаче? - Не!
Оставиш их на сунцу, они пожуте, почну да пуштају беле длачице.
Не! Слојевити!
Лук има слојеве.
Огрови има слојеве! Лук има слојеве.
Схваташ? Сви имамо слојеве.
О, сви имате "слојеве". А.
Не воле баш сви лук.
Колаче! Сви воле колаче! Колачи имају слојеве.
Баш ме брига... шта сви воле.
Огрови ниси као колачи.
Знаш шта још сви воле? Парфе.
Јеси ли чуо да неко каже "Да узмемо парфе,"
па му одговоре, "Не, нећу парфе"?
- Парфе је супер. - Не!
Ти тупава иритирајућа, минијатурна товарна звери!
Огрови су као лук! Крај приче.
Ћао. Видимо се касније.
Парфе је можда нешто најлепше на целој планети.
Знаш, више волим кад мрмљаш.
Имаш ли марамицу или нешто. Сав сам мусав.
Чим се помене парфе ја сав забалавим.
Ох! Шрек! Јеси ли ти ово урадио?
Треба да упозориш пре него што опалиш. Била ми уста отворена.
Веруј ми, Магаре, да сам ја, био би мртав.
То је сумпор.
- Мора да смо близу. - Да, стварно, сумпор.
Ма који сумпор. Знам шта сам намирисао. То није био сумпор.
Нисам ја пао с камена.
Наравно, велико је, ал' види локацију.
Е, Шрек? Сећаш се кад рече да огрови имају слојеве?
О, да.
Морам нешто да признам.
Магарци немају слојеве. Нама страх пише на рукаву.
- Чекај мало. Магарци немају рукаве. - Знаш шта мислим.
Немој ми рећи да се бојиш висине!
Ма мало ми је нелагодно на климавом мосту изнад језера лаве!
Ма хајде, Магаре. Ја сам ту, уз тебе, ок?
Ради емоционалне подршке,
Ми ћемо ово предузети заједно, корак по корак.
- Стварно? - Стварно, стварно.
- Ок, сад ми је много боље. - Само настави да идеш.
- И не гледај доле. - Ок, не гледам доле, не гледам доле.
Не гледам доле. Крећем се. Не гледам доле.
Шрек! Гледам доле!
О, боже, не могу ја ово! Пусти ме да сиђем, молим те!
- Али већ смо на пола пута. - Али ова страна је безбедна!
Ок, фино. Немам ја времена за ово. Враћај се.
- Шрек, не! Чекај! - Само, Магаре--
- Да заплешемо, а? - Не чини то!
О, извини. А шта?
- Ааа, ово? - Да то!
Да? Да, учини то. Ок.
Не, Шрек!
- Не! Стани! - Рекао си уради и ја радим.
Умрећу. Умрећу. Шрек, умрећу.
О!
Доста, Магаре. Доста.
Кул.
И где је тај ватрени смор?
Унутра, чека да је спасимо.
Мислио сам на змаја, Шрек.
Бојиш ли се?
Не, али, пссст.
О, одлично. Ни ја.
Мислим, шта има лоше у страху.
Страх је разумна реакција на непознату ситуацију.
Непознату опасну ситуацију, рекао бих.
Кад се ради о змају који баца ватру, једе витезове и баца ватру,
Не значи да си кукавица ако се мало уплашиш.
Ја сигурно нисам кукавица. Знам.
Магаре, две ствари, ок?
Умук...ни.
Сад иди тамо, потражи неке степенице.
Степенице? Мислио сам да тражимо принцезу.
Принцеза се налази уз степенице у у најдаљој соби највишег торња.
- Зашто мислиш да је тамо? - Прочитао сам у књизи.
Кул. Ти среди змаја. Ја ћу степенице.
Наћи ја те степенице и растурићу им буљу.
Те степенице неће знати куда воде.
Предузећу драстичне кораке.
Дотераћу их до дувара. Не зезај се са мном, ја сам мајстор степеница.
Ја сам овладао степеницама. Да ми је степеник да га изгазим.
Па, сад бар знамо где је принцеза, али где је...
Змај!
Магаре, пази!
- Ухватио сам те!
Оу! Оу! Оу!
О! Ааа! Ааа!
Не. О, не. Не!
- О, како су ти велики зуби!
Мислим, бели, бљештави зуби. Верујем да то стално слушаш од своје хране,
мора да их избељујеш, јер имаш заслепљујући осмех.
Осећам ли ја то траг ментола?
Знаш шта још? Ти си... Ти си девојка-змај!
Мислим, наравно да си девојка-змај.
Просто исијаваш женску лепоту.
Шта је с тобом? Упало ти нешто у око?
Оо. О. О.
Човече, радо бих остао, али, знаш, ја сам, е...
Ја сам астматичар, и не знам како би ишло ако издуваваш дим.
Шрек!
Не! Шрек! Шрек!
Шрек!
О! О!
- Пробуди се! - Шта?
Јеси ли ти принцеза Фиона?
Јесам, чекам витеза довољно храброг да ме спаси.
О, то је лепо. Идемо сад!
Али, чекајте, сер витеже.
Ово је наш први сусрет.
Не би ли требало да то буде диван и романтичан тренутак?
- Даа, извин'те, госпо. Нема времена за то. - Хеј, чекај, шта то радиш?
Требало би да ме обориш с ногу...
и спустиш кроз прозор конопцем на свог величанственог парипа.
Имала си много времена да то све испланираш?
А-ха.
Али требало би да уживамо у овом тренутку!
Могао би да ми рецитујеш епску поему.
Баладу? Сонет!
- Шаљиву? Или нешто! - Неће моћи.
Могу ли бар да знам име свог спасиоца?
Е, Шрек.
Сер Шрек,
Надам са да ћеш узети ово као симбол моје захвалности.
Хвала!
Ниси убио змаја?
- Имам то на листи обавеза. Хајде сад!
Али ово није по протоколу!
Требало је да улетиш, са исуканим мачем и развијеним барјаком.
Тако су сви остали витезови.
Да, све док нису букнули.
Није у томе ствар. О!
Чекај. Куда сад идеш? Излаз је овамо.
Па, морам да спасим своју гузицу [магаре].
Какав си ти то витез?
Јединствен.
Полако. Полако, душо, молим те.
Мислим да је здраво неког темељно упознати.
Можда сам старомодан...
... али не бих да срљам у физички однос.
нисам емоционално спреман за посвећивање овакве, е...
Грандиозност је реч коју сам тражио.
Грандиозност... Хеј, то је нежељени физички контакт.
Хеј, шта то радиш?
Ок, ок. Хајде да искулирамо па полако од почетка.
Требало би прво да се упознамо преко дописивања.
Ја много путујем, али волим да примам дописнице...
Радо бих остао, али...
Немој то да радиш! То ми је реп, мој лични реп.
Откинућеш га. Нисам дозволио... Шта ћеш с тим?
Хеј, полако. Нема теорије. Не! Не!
Не, не! Не. Не, не, Не! Не! О!
- Ћао, принцезо! - То говори!
Да, ућуткати га, то је фора.
Ох!
Добро, вас двоје, крените према излазу!
Ја ћу се побринути за змаја.
Трком!
- Успео си!
Спасио си ме! Ти си невероватан. Ти си...
Ти си диван. Ти си...
признајем, мало необичан.
Али дела су ти велика, а срце чисто.
- Вечно сам ти дужна.
А где би витез био без свог племенитог парипа?
Надам се да си чуо. Назвала ме племенитим парипом. Мисли да сам ја парип.
Битка је добијена.
Можеш скинути кацигу, добри сер витеже.
- Ааа, не. - Зашто не?
Коса ми је попут шлема.
Молим те, волела бих да погледам свог спасиоца
А, не, не бих...
Али, како ћеш ме пољубити?
Шта? То није било у опису посла.
Можда је то подстицај.
Не, то је судбина. Ма, сигурно знаш како то иде.
Принцезу, закључану у дворцу коју чува змај...
спасава храбри и витез,
а онда поделе први пољубац праве љубави.
Хмм? Са Шреком? Ти мислиш ... чекај.
Чекај. Ти мислиш да је Шрек твоја права љубав?
Па, да.
Мислиш да је Шрек твоја права љубав!
Шта је ту смешно?
Рецимо да нисам твој тип!
Наравно да јеси. Ти си мој спасилац.
А сада... сад скини шлем.
Слушај. Стварно мислим да то није добра идеја.
- Само ти скини шлем. - Нећу.
- Скини га. - Не!
- Сад! - Ок!
Полако. По вашој заповести, ваше височанство.
Ти, ти си ... Огар.
А, ти си очекивала Принца Очаравајућег.
Па да, у ствари.
О, не. Ово је скроз погрешно.
Не би требало да си Огар.
Принцезо, мене је послао да те спасим Лорд Фарквад, ок?
Он је тај који хоће да те венча.
Па што онда није он дошао да ме спаси?
Добро питање. То требало да га питаш кад стигнемо.
Али мене треба да спаси моја права љубав,
А не неки тамо Огар и... његов кућни љубимац.
Толико што се тиче племенитог парипа.
Ни мало ми не олакшаваш посао.
Жао ми је, али твој посао није мој проблем.
Можеш да кажеш лорду Фаркваду да, ако хоће да ме спаси, то јест по пропису,
чекаћу га управо овде.
Хеј! Нисам ја ничији гласник. Ја сам достављач.
Не би се усудио!
- Спуштај ме! - Идеш, Магаре?
Ево ме одмах иза тебе.
Спусти ме доле, или ћеш сносити последице!
Ово није пристојно! Спусти ме доле!
Добро, ево још једног питања.
Рецимо да има жена која те готиви, је л', али ти се она баш не свиђа на "тај" начин.
Како да јој то љубазно објасниш, а да јој не повредиш осећања,
и не будеш реш испечен и поједен?
Само јој реци да она није твоја права љубав.
Сви знају шта се догађа кад сретнеш своју пра...
Хеј!
Што пре стигнемо у Дулок, тим боље.
Допашће ти се тамо, принцезо, дивно је!
А мој будући младожења? Лорд Фарквад ? Какав је он?
Овако, принцезо...
"Мала" је понуда људи Фарквадовог стаса.
Не знам. Има неких који га "омаловажавају".
Престаните. Престаните, обојица.
Само сте љубоморни је не можете да се мерите са великим владаром као што је лорд Фарквад .
Да, можда сте у праву принцезо.
Али бих то "мерење" оставио вама кад га сутра видите.
Сутра? Толико ће трајати?
- Зар нећемо да станемо и улогоримо се? - Не, тако би било дуже.
- Можемо да наставимо. - Али, у шуми има разбојника.
Ауу! Тајм аут, Шрек! Камповање почиње да звучи добро.
Ма мани се, нема од мене никог страшнијег у шуми.
Треба ми место за камповање!
- Хеј! Овамо. - Шрек, можемо ми боље.
Мислим да ово није достојно принцезе.
Не, не, то је савршено. Само му треба пар домаћинских потеза.
- Домаћинских потеза? - Шта на пример?
Врата? Па, господо, желим вам лаку ноћ.
Да ти прочитам причу пре спавања? Хоћу ја.
Рекла сам: лаку ноћ!
Шрек, шта радиш?
Само сам... Знаш...Ма хајде...
Само сам се шалио.
А, оно, то је Тробек,
Једини огар који је могао да пљуне преко три житна поља.
Ма да.
Хеј, можеш ли да ми прочиташ будућност из ових звезда?
Звезде не говоре будућност, Магаре. Оне причају приче.
Гледај, оно је Крволочни Прдоња.
- Погађаш по чему је познат. - Знам да измишљаш.
Не, гледај, ено њега,
а ено групе ловаца, који беже од његовог смрада.
Ма то је само гомила малих тачкица.
Понекад су ствари много више него што изгледају.
Ааа?
Ништа.
Хеј, Шрек, шта ћемо да радимо кад повратимо нашу мочвару?
Нашу мочвару?
Ма знаш, кад завршимо спасавање принцезе и то.
Ми? Магаре, нема "ми." Нема "наше".
Има само ја и моја мочвара.
И прво ћу да саградим зид од три метра око моје земље.
Дубоко си ме сасекао, Шрек.
Стварно дубоко.
Знаш шта ја мислим?
Ја мислим да је та ствар са зидом само начин да ти се нико не приближи.
- Не, стварно мислиш? - Кријеш ли нешто?
Нема везе, Магаре.
Аааа, ово је једна од оних ствари у вези с "луком"?
Не, ово је једна од оних ствари "сјаши и остави ме на миру".
- Зашто нећеш да причаш о томе? - Зашто ти хоћеш?
- Што блокираш? - Не блокирам.
- Блокираш, блокираш. - Магаре, води рачуна.
- Кога тераш од себе? - Све! Ок?
О, сад већ стижемо негде.
О! Светог ти Петра!
У чему је твој проблем? Шта имаш против целог света?
Немам ја проблем, ок?
Изгледа да свет има проблем са мном.
Људи ме погледају и крену: "Ааа! Упомоћ! Бежите!"
Велики, глупи и ружни Огар!
Оцењују ме, а да ме и не знају.
Зато ми је боље самом.
Знаш шта?
Кад смо се упознали нисам мислио да си велики, глупи и ружни огар.
Ма, знам.
Па, овај, има ли тамо горе по неко магаре?
Да видимо, има Габи,
Мали и Досадни.
Добро, видим. А онај велики светли?
- То је месец. - А, добро.
Поново. Покажи ми поново.
Огледало, огледало, покажи је. Покажи ми принцезу.
- Аха.
А. Савршена.
О, знаш да тако волим.
- Хајде душо. Кажем да волим. - Магаре, буди се.
- А? Шта? - "Буди се"
- Шта? - "Добро јутро".
Како волите јаја?
- Добро јутро принцезо! - Шта значи све ово?
Јуче смо мало лоше стартовали.
Хтела сам да вам то некако надокнадим.
Мислим, ипак сте ме спасили.
- Е, хвала.
Па, поједите. Велики је дан испред нас.
- Шрек!
Шта? То је комплимент.
Боље напоље, него унутра, кажем ја.
- Тако се не понаша пред принцезом.
- Хвала. - Грозна је као и ти.
Знаш, ниси баш онаква какву сам очекивао.
Па, можда не би требало да оцењујеш људе пре него што их упознаш
La Liberte! "Хеј!"
Принцезо!
- Шта ти то радиш?
Буди мирна, mon cherie, јер ја сам твој спасилац!
И спасавам те од ове зелене...
...звери. - Хеј!
То је моја принцеза! Нађи себи сам!
Молим те, чудовиште! Зар не видиш да радим?
Слушај, ортак, не знам ко мислиш да си ти!
О! Наравно! Баш сам непристојан.
Дозволите да се представим.
О, Весељаци!
*Та, да, да, да, хуу*
*Крадем богатима дајем потребитима*
- *Узима незнатан део* - *Али нисам алав*
*Спасавам згодне рибе, баш сам добар*
- *Који фрајер, Monsieur Худ* - Поделите.
*Воли поштену шорку и мангупску цицу*
- *У ствари он каже да воли...* - *Паре*
- *Ииии* - *Ако огар у кукурузу зграби дамицу за гузу*
- *То не ваља* - *То не ваља*
*Кад видим лепотицу уз звера то ме у лудило утера*
*Он је луд, стварно луд, стварно луд*
*Узмем свој бодеж и срце ти пробијем*
*Гледајте ме момци, сад ћу да га добијем*
Човече, која смарачина!
О, ти мала...
Је'смо кренули?
- Држи слушалицу.
О! Оу, оу, оу, оу. Чекај мало.
- Одакле ово испаде? - Шта?
То! Тамо доле. Било је невиђено!
Где си то научила?
Па... Кад живиш сам,
Мораш да научиш такве ствари у случају да...
- ти је стрела у дупету! - Шта?
- Ма, види ти ово? - О, не. Свему сам ја крива.
- Тако ми је жао. - Што? Шта не ваља?
- Шрек је рањен. - Шрек је рањен. Шрек је рањен? О, не, Шрек ће да умре.
- Магаре, добро сам. - Не можеш то ми учиниш. Премлад сам да ми умреш.
Подигни ноге. Окрени главу и накашљи се.
- Зна ли неко Хајмлиха? - Магаре! Искулирај.
Ако хоћеш да помогнеш Шреку, отрчи у шуму и нађи ми плави цвет са црвеним трњем.
Плави цвет са црвеним трњем. Ок, Кренуо сам. Плави цвет, црвено трње.
Немој да умреш, Шрек. Ако видиш дугачак тунел, бежи од светла!
- Магаре! - О, да. Тачно. Плави цвет, црвено трње.
- "Плави цвет, црвено трње." - За шта је цвеће?
- Да се отарасим Магарета. - А.
Сад мируј, да ти то ишчупам.
Ај! Хеј! Лакше с чупањем.
- Жао ми је али мора напоље. - Не, боли ме.
Ма, мируј.
- Не помажеш ми. - Не мрдај.
- Стој, тајмаут. - Хоћеш ли...
Ок. Шта предлажеш?
Плави цвет, црвено трње. Плави цвет, црвено трње. Плави цвет, црвено трње.
Било би ми лакше да нисам далтониста!
- Плави цвет, црвено трње.. - "Јој!"
Држи се, Шрек! Стижем!
О! Не ваља.
-Ок. Ок, скоро да се види врх.
- Таман је... - Ау! Ој!
Ках, ках.
Ништа није било. Само смо...
Слушај ако сте хтели да будете насамо, требало је да кажете.
Ма хајде! То ми не пада на памет.
Принцеза је само... Јој!
- Ау! - Хеј, шта је то?
То... је л' то крв?
*Мој вољени монструм и ја*
*идемо свуда заједно*
*имамо мантил са четири рукава*
- *штити нас од сваког времена* - Ааа!
*Она ће увек бити једина*
*Између мене и бола*
*који доноси живот у злом свету*
*О, о-о-о-о*
Хеј!
- "*Ла-ла, ла-ла, ла-ла-ла-ла*"
*Ла-ла, ла-ла, ла-ла**
Ево га, принцезо.
Будућност те чека.
- То је Дулок? - Да, знам.
Знаш, Шрек сматра да лорд Фарквад ту нешто надокнађује,
А мислим да то значи да има стварно... Ау!
Е, ја, овај...
- Боље да наставимо. - Наравно.
Али, Шрек?
- Ја...ја бринем због Магарета.
- Шта? - Мислим, види га.
- Не изгледа ми добро. - Шта причаш ти? Добро ми је.
Тако увек кажу, а следећег тренутка си у кревету.
- Мртав. - Видиш, у праву је.
Грозно изгледаш. Да седнеш мало?
- Направићу ти чај. - Нисам хтео да се жалим,
али жаца ме у врату, а кад овако окренем главу, види.
- Ау! Видиш?
- Ко је гладан? Наћи ћу нам неку вечеру. - Накупићу дрва.
Хеј, куда ћеш? У човече, не осећам прсте!
Ја немам прсте!
Треба ми загрљај.
Ммм.
Ммм. Добро ти је ово. Ово је "стварно" добро.
- Шта је то? - Пољски пацов.
На хајдучки начин.
Шта кажеш!
Ово је укусно.
Добри су и за гулаш.
Не бих да се хвалим, али правим опак гулаш.
Претпостављам да ћу сутра вечерати мало другачије.
Можда би ме понекад могла да ме посетиш у мочвари.
Свашта ћу ти кувати.
Супу од мочварске крастаче, рибље очи тартар - шта год хоћеш.
То бих волела.
*Види пирамиде поред Нила*
Е, принцезо?
- *Излази сунце изнад крокодила* - Молим, Шрек?
- Питао сам се. - "*Зато се сети мила*
Хоћеш ли...
*да припадаш мени*
Хоћеш ли то да поједеш?
- Човече, зар није романтично? Види тај залазак. - Залазак?
О, не! Мислим, касно је.
- В-врло је касно. - Шта?
Чекај мало. Видим ја шта се ту догађа.
- Ти се бојиш мрака, зар не? - Да!
Да, то је то. Ужасавам се. Боље да ја уђем унутра.
Не секирај се, принцезо. И ја сам се некад бојао мрака, све док...
Хеј, не, чекај. Ја се још боојим мрака.
- Лаку ноћ.
- Ооо!
Сад стварно видим шта се ту збива.
О чему ти причаш?
Нећу ни да слушам. Види, ја сам животиња, имам инстинкте.
Знам да се вас двоје готивите. Осећам то.
Ти си полудео. Ја је само водим Фаркваду.
Ма хајде, Шрек. Пробуди се и помириши феромоне.
- Само иди и реци јој шта осећаш...
Нема шта да се каже. Осим тога, чак и да јој кажем,
па, разумеш...
И не кажем да ја, пошто у ствари не...
Она је принцеза а ја сам...
Огар?
Да. Огар.
- Хеј, куда ћеш? - По још...дрва.
Принцезо?
Принцезо Фиона?
Принцезо, где си?
Принцезо?
Овде је много језиво. Нећу да се играм.
- Ааа! - О, не! - Не, упомоћ!
- Шшш! - Шрек! Шрек! Шрек! - Не, у реду је. У реду је.
- Шта си урадила с принцезом? - Магаре, ја сам принцеза.
- "Ааа!" - То сам ја, у овом телу.
О, боже! Појела си принцезу!
- Чујеш ли ме? - Магаре!
- Слушај, настави да дишеш! Извадићу те одавде! - Не!
- Шрек! Шрек! Шрек! - Шшш.
- Шрек! - То сам ја.
Принцезо?
Шта ти се десило? Ти, ти си...
е, другачија.
- Ружна сам, ок? - Па, јесте!
Да ниси нешто појела? рекао сам Шреку да су пацови лоша идеја.
- Оно си што једеш, кажем. Онда... - Не.
О-оваква сам откад памтим.
Како то мислиш? Ја те никад нисам видео овакву.
Догађа се само кад зађе сунце.
"Ноћу једна, дању друга.
"Тако ће бити...
"све док не добијеш, пољубац праве љубави...
и добијеш прави облик."
А, то је било дивно. Нисам знао да пишеш поезију.
То је клетва.
Кад сам била мала,
вештица је бацила проклетство на мене.
Сваке ноћи постајем "ово."
Ова огавна, ружна, звер!
Сместили су ме у торањ да дочекам дан кад ће ме спасити права љубав.
Због тога сутра морам да се удам за лорда Фарквада...
Пре заласка сунца, да ме
не види овакву...
Добро, добро, смири се. Није тако страшно.
Ниси толико ружна. Е, нећу да лажем, јеси ружна.
Али ти си оваква само ноћу. Шрек је ружан 0-24, 7 дана.
Али, Магаре, ја сам принцеза,
а оне не би требало овако да изгледају.
Принцезо, како би било да се не удаш за Фарквада?
Морам.
Само пољубац праве љубави може да прекине проклетство.
Али, знаш, ти си нешто као огар,
а Шрек... па, имате много заједничког.
Шрек?
Принцезо, Ја... Е, како иде, пре свега?
Добро? И мени је добро.
Добро сам.
Спазио сам овај цвет и помислио на тебе зато што је леп и...
у ствари, мени се не свиђа, али сам мислио да би се теби допао зато што си лепа.
Али, и онако ми се свиђаш. И бих... е, е...
У фрци сам. Добро, идемо.
Не могу ја да се удам за кога хоћу.
Добро ме погледај, Магаре.
Мислим, стварно,
ко би могао да воли звер тако огавно ружну?
"Принцеза" и "ружно", се не слажу.
- Зато ја не могу да останем овде са Шреком.
Једина шанса да живим заувек срећна ми је да се удам за своју праву љубав
- Зар не видиш, Магаре?
Тако једноставно мора да буде.
То је једини начин да се прекине проклетство.
- Мораш бар Шреку да кажеш истину. - Не!
Не смеш да писнеш. Нико не сме никад да сазна.
Која је сврха способности говора ако мораш да чуваш тајне?
Обећај ми да нећеш да кажеш. Обећај!
Добро, добро, нећу да му кажем. Али ти би требало.
Кад се ово све заврши, требаће ми озбиљна терапија.
- Гледај како ми игра око.
Рећи му, не рећи му.
Рећи му.
Шрек!
Шрек, има нешто што хоћу да...
Шрек.
- Јеси ли добро? - Одлично!
Никад боље.
Ја... Ја не... Морам нешто да ти кажем.
Не мораш ништа да ми кажеш, принцезо.
- Довољно сам чуо ноћас. - Чуо си шта сам рекла?
Сваку реч.
Мислила сам да ћеш бар ти да разумеш.
О, разумем ја.
Као што си рекла, "ко би волео огавну, ружну звер?"
Мислила сам да ти то не смета.
Је л'? Е, па, смета.
- А, тачно на време.
Принцезо, донео сам ти нешто мало.
Шта сам пропустио? Шта сам пропустио?
Ко је то рекао? Сигурно није магаре.
Принцезо Фиона.
Као што је обећано. Сад изврши повраћај.
У реду, огре. Тапија на твоју мочвара, очишћену по договору.
Узми и одлази пре него што се предомислим.
Опростите ми принцезо, што сам вас изненадио,
али и ви сте мене,
јер никад пре нисам видео такву лепоту.
Ја сам Лорд Фарквад .
Лорд Фарквад ? О, не, не.
- Опростите ми, мој господару, Само сам хтела кратак...
кратак... опроштај.
То је тако лепо. Не морате да трошити лепе манире ради обичног огра.
Није да то има осећања.
У праву сте и нема.
Принцезо Фиона, дивна, лепа, савршена Фиона.
- Молим за твоју руку.
Хоћеш ли да будеш савршена млада за савршеног младожењу?
Лорде Фарквад, прихватам. Ништа ме не...
Одлично! Почињем с планирањем, јер се сутра венчавамо!
Не! Мислим, ех,
Чему чекање?
Венчајмо се данас пре заласка сунца.
О, нестрпљиви смо, а? У праву си.
Што пре, то боље. Толико има да се уради!
Ту је храна, па торта, бенд, списак званица.
Капетане, нахватајте неке званице!
Збогом, огре.
Шрек, шта то радиш? Пушташ је да оде.
- Да? И шта онда? - Шрек, има нешто што не знаш.
Причао сам са њом синоћ. Она је...
Знам да си причао са њом синоћ. Баш сте другари,а?
Ако сте тако добри пријатељи, што "њу" не пратиш кући?
Шрек, Ја... ја хоћу с тобом.
Рекао сам ти, зар не? Не идеш са мном кући.
Ја живим сам! Моја мочвара! ја! Нико други!
Разумеш? Нико!
Посебно бескорисна, јадна и досадна, магарад која говори!
- Али мислио сам... - Да. Знаш шта?
Погрешно си мислио!
Шрек.
Магаре?
- Шта то радиш?
Мислио сам да ћеш ти први препознати зид кад га видиш.
Па, да.
Али зид треба да иде око моје мочваре, не кроз њу.
И иде око твоје половине. Видиш, ово је твоја половина, а ово моја.
О! Твоја половина. Хмм.
Да, моја половина. Помогао сам да се спаси принцеза.
Обавио сам пола посла, добијам пола плена.
А сад ми додај онај велики камен, онај што изгледа као твоја глава.
- Макни се! - Не, ти се макни.
- Ово је моја мочвара! - Наша мочвара.
- Пуштај, Магаре! - Ти пуштај.
- Тврдоглава магарчино! - Смрдљиви огре.
Фино!
- Хеј, враћај се овамо. Нисам још завршио с тобом. - Ја јесам с тобом.
А-а. Знаш, код тебе је увек "ја, па ја, па ја!"
Е па, сад је на мене ред!
И зато умукни и слушај!
Зао си према мени.
Вређаш ме и не цениш ништа што урадим!
Стално ме гураш и тераш.
А, је л'? Ако сам тако лош према теби, што си се вратио?
Зато што тако поступају пријатељи! Опраштају међусобно!
О, да. У праву си, Магаре.
Опраштам ти... за нож у леђа!
Ооо! Толико си умотан у своје слојеве, луковицо, плашиш се сопствених осећања.
- Губи се! - Видиш, опет то радиш, као што си урадио Фиони.
А само си јој се свиђао, можда те чак и волела.
Волела? Рекла је да сам ружно, огавно створење.
Чуо сам вас кад сте причали.
Није она говорила о теби...
...него о, овај, неком другом.
Није говорила о мени?
Па о коме је онда говорила?
А-а, нема шансе. Нећу ништа да кажем. Не желиш да ме слушаш.
- Је л' тако? Је л' тако? - Магаре!
- Не! - Ок, гледај.
Жао ми је, ок?
Хмф.
Извини.
Изгледа да сам само велики, глупи, ружни Огар.
Можеш ли да ми опростиш?
Хеј, зато и постоје пријатељи!
Је л' тако. Пријатељи?
Пријатељи.
Онда, овај,
шта је Фиона рекла о мени?
Зашто питаш мене? Зашто не одеш и не питаш њу?
Венчање! Никад нећемо стићи.
Ха-ха-ха! Немаш фрку, ко хоће, може,
а ја имам начин.
- Магаре?
Очито моја анимална привлачност.
Дођи овамо, ти...
Добро, добро, немој сад да се распекмезиш.
Хајде, пењи се и држи се чврсто.
Нисам стигао да уградим појасеве.
Уууу!
Народе Дулока,
окупили смо се данас овде...
да бисмо присуствовали...
- савезу... - Ем...
- вашег новог краља... - Извините.
- Можемо ли да прескочимо до "да, узимам"?
Наставите.
Иди и забави се мало. Ако нам затребаш, зваћу те. У реду?
Шрек, чекај, чекај! Чекај мало!
- Хоћеш ово да изведеш како треба? - О чему ти причаш?
Мораш да сачекаш шлагворт.
Кад поп каже, "нека сад каже или нека заувек ћути..."
- Тада ти кажеш, "имам примедбу!" - Немам ја времена за то!
Чекај. Шта то радиш? Слушај ме!
- Волиш ову жену, зар не? - Да.
- Хоћеш да је држиш? - Да.
- Угодиш јој? - Да!
*Онда, пробај мало нежности!*
- Рибе се фурају на то романтично њесра! - Добро! Прекини.
- Кад ће тип да изговори шлагворт? - Морамо да проверимо.
- И на основу датих ми овлашћења,
- Шта видиш? - Цео град је унутра.
- "проглашавам вас мужем и женом," - За олтаром су.
- "краљем и краљицом." - У, кеве му! Већ је рекао.
- О, за име бога!
Имам примедбу!
- Шрек?
О, шта сад он хоће?
Ћао свима. Забављате се?
Пре свега, свиђа ми се Дулок!
- Врло је чист. - Шта радиш ти овде?
Стварно, довољно је непристојно бити жив кад те нико неће,
- Али појавити се незван на венчању... - Фиона!
- Морам да разговарам с тобом. - О, сад би да разговараш?
Е па, мало је касно за то, па ме извини...
- Али, не можеш да се удаш за њега. - А што да не?
Зато што... Зато што се он жени тобом само да би постао краљ
Нечувено! Фиона, не слушај га.
- Он није твоја права љубав. - А шта ти знаш о правој љубави?
Па, ја... ее...
- Мислим... - О, ово је драгоцено.
Огар се заљубио у принцезу!
- "О, господе."
Огар и принцеза!
Шрек, је ли то истина?
Кога брига? То је нечувено!
Фиона љубави, само смо пољубац од "били су срећни и дуговечни"
Сад ме пољуби! Мммм!
"Ноћу једна, дању друга. "
Хтела сам раније да ти покажем.
Дакле,
то много објашњава.
Уф! Одвратно је!
Стража! Стража!
Наређујем да ми их макнете с очију! Зграбите их!
- Зграбите их обоје! - Не, не!
Овај хокус-покус не мења ништа. Венчање је регуларно и ја сам краљ!
- Видиш? Видиш? - Не, пуштај ме! Шрек!
- Не! - Немој само да стојите, кретени.
Мичи ми се с пута! Фиона!
Аааа!
Зажалићеш што смо се срели. Раскомадаће те!
- Молићеш смрт за спас! - Не! Шрек!
- А што се тиче тебе, жено моја, - Фиона!
Затворићу те у ону кулу до краја живота!
- Ја сам краљ!
Биће ред! Биће савршенство! Имаћу...
Аааа!
- Ааа! - У реду. Нико да не мрда.
Имам змаја и употребићу га.
- Ја сам Магаре на рубу!
Бракови међу познатима. Никада не трају, зар не?
Напред, Шрек.
Е, Фиона?
Да, Шрек?
Ја те... ја те волим.
Стварно?
Стварно-стварно.
И ја тебе волим.
Ааааа!
"Док не добијеш пољубац прве љубави...
и прави изглед. "
"И прави изглед. И прави изглед."
Фиона?
Фиона.
Јеси ли добро?
Јесам.
Али, ја не разумем.
Требало би да будем лепа.
Али ти јеси лепа.
Надао сам се срећном крају.
Превод и обрада: др Владимир Тадић